- Příspěvek #137742
- Nahlásit
Moc hezky příběh!
Mě tedy zásobu sprostých slov nejvíc doteď rozšiřovali malí hadi. Velcí sice nadělají čurbes při útěku ale lze je snadno najít a polapit. Zato 15cm tkanička zalezlá za nečím o váze 400kg a kterou nelze vyšťourat to je chuťovka.
Ovšem současnými rekordmany jsou 2 týdenní kuřata kvůli kterým se ze slepičího výběhu stala kombinace Alcatrazu, Shawshanku, Borské věznice a vězení kde byl Monte Christo. 5 dní jsme je asi 140x za den chytali u sousedů, na louce, u druhých sousedů. Jedno stihl u sousedů sejmout kocour. Dnes už se nedostali nikam. Tak snad současné úpravy postačí 🤣
Dobrý den,
mam pídí psy, měla jsem kdysi NO, tak že mužu srovnávat a s rukou na srdíčku říct, že je to o lidech.
Nikdy a to myslím vážně, nikdy nenechám svoje pídí psy štěkat a dovádět na druhé psy. Pokud uvidím, že se chystá okamžitě začnu jednat a svoje psy postavím do latě a je ticho. Měla jsem najednou tři psy a všechny jsem ukočirovala na volno bez problémů.
Dája
Naposledy mě vytočila ségra když povídá: Pojď za mnou ty koště. Ty vole jaký koště princezna to je…..
No tvl…😠…jasněže je to princezna..😇
Ještě k těm malým a pidipejskům.
Jako vůbec si to neumím představit. Já tady furt tvrdím, že i malej pes je prostě pes a velebím třeba sousedku s čivavkama, že to nejsou ty hysterické štěkny, ale upřímně já mít čivavu, tak jí snad nosím na ruce nonstop a na zem by byla postavena pouze v případě, že by široko daleko, kam oko dohlédne, nebylo žádné potenciální nebezpečí.
Když jsem měla chrťáka, tak to bylo v poho, ten za prvé miloval všechny psy na světě a za druhé byl tak neobyčejně…opatrnej..nebo ani bych neřekla opatrnej, ale měl tak neuvěřitelné manévrovací schopnosti, že si klidně mohl hrát i se štěnětem čivavy. V životě ani v tom největším kalupu mi neporazil dítě a to že letěl od okna v obýváku tryskem přes místnost, protože právě zazvonila pošťačka…synovi se vyhnul a dvouletou dceru, která seděla na zemi přeskočil. Prostě kdokoliv by chtěl socializovat štěňátko malého plemene s velkým psem a nebo by měl bázlivého psíka a potřeboval by nacvičit, že i velký a černý pes může být kámoš, tak jsme teda byli vhodní adepti.
No a pak přišla éra psích buldozerů…Jack, tak ten byl z malých pejsků obzvláště feneček celý hin, auf a nakonec dočista paf…ten je zbožňoval, ale pustit ho k jakémukoliv psu velikosti menší než velký pes nešlo, protože při své neobratnosti byl jak hrom do police. Pak přišla Ginuška…bílá a něžná kráska, která ale psy fackuje…. no a teď Matýsek, naprosto nekonfliktní veselej pes, ale zase je to takovej slon v porcelánu…prostě moji psi, přestože přátelští, tak jsou pro malé pejsky nebezpeční.
A opravdu mě iritují lidi, kteří nechají malé pejsky na ty velké štěkat, přibíhat a podobně….se divím, že se o ně nebojí.
Taky mě to štve, protože vlastně přenesou svojí zodpovědnost na mě.
balu:Tohle je už fakt buď k smíchu nebo k pláči.
Já toto téma vždy jen prolítávala…
Mám ráda Vás i paní Zrzavcovou, i když mnohdy s názorem jejím či Vaším nesouhlasím. Ale tak to holt v diskuzích chodí…
Proč jsem sem teď napsala? Z důvodu toho, že bych chtěla napsat, že podle mě neempatií rozhodně netrpíte. Pomohla jste mi, když jsem na tom byla nedobře (tedy teď je to ještě horší, ale to je jiná story) a já si toho dodnes velmi vážím! Přitom jsem nikoho o pomoc nežádala, prostě jste se rozhodla udělat dobrý skutek.💐
Tak mám s “on je hodnej, to ještě nikdy neudělal” čerstvou zkušenost. Šly jsme včera s kamarádkou po dost široké lesní cestě. Proti nám lidi s jorkem a velkým psem, jak jsem zjistila při setkání s ridgebackem. Kouknu, oba na vodítku - dobrý. Uhnuly jsme na pravou stranu cesty a opravdu měli dost místa na to, projít bez kontaktu. Přesto vodič psa před sebouna nataženém vodítku, pustil ho, aby si ke kamarádce, která šla za mnou, čuchnul. Čuchnul a chytil ji za loket. “Co to děláš ?” byla reakce. Říkám mu, ale on si kousnul, má tam zuby a loket modrá. “A krev jí teče?” Netekla, kůže nebyla skrz, jen 4 modřinky a podlitina. A pak to přišlo : “On tohle nikdy neudělal”. Ten člověk vůbec nevěděl, co má na vodítku.
A zeptám se : Jaká měla být jeho reakce? Vůči psu. To, že se ani neomluvil, mě nepřekvapilo.
Psa měl pochválit. Plnil svou funkci.
Úplně vidím název testu, co nám chybí - “můžu mít psa, nebo mi zcela jebe?”
Díky, Fíkovnice!
“A zeptám se : Jaká měla být jeho reakce? Vůči psu. To, že se ani neomluvil, mě -nepřekvapilo.”
Tak to je těžké… jestli mu to nevadilo, no tak nemusí psovi říkat nic, to je jasné. Kdyby to pánovi vadilo, je to jiná situace. Jako dovedu si představit moment překvapení, kdy nestihnu zareagovat a pak už je to vůči psu “trochu jedno”, když od akce uplynou dlouhé desítky vteřin, pak už jde spíš o to, co s tím chováním udělám dál do budoucna. A samozřejmě nějaká adekvátní reakce k poškozeným.
Daja:Dobrý den,
mam pídí psy, měla jsem kdysi NO, tak že mužu srovnávat a s rukou na srdíčku říct, že je to o lidech.
Nikdy a to myslím vážně, nikdy nenechám svoje pídí psy štěkat a dovádět na druhé psy. Pokud uvidím, že se chystá okamžitě začnu jednat a svoje psy postavím do latě a je ticho. Měla jsem najednou tři psy a všechny jsem ukočirovala na volno bez problémů.
Dája
budu reagovat za sebe - tohle je ale o něčem jiném, tohle je o člověku a jeho psu/psech.
Já píši čistě o vztahu pes x pes. O rekci cizího psa na mého, a to je rozdíl, můj malý a můj velký. Zejména pokud je ten cizí bez "vlivu”.
Ani jsem na to nechtěla reagovat. Jak plnil svou funkci? Funkcí psa je, kousat si do protijdoucích? Já myslela, že ridgeback byl na lvy? Nebo to pletu? Do lvice teda máme já i kamarádka už mnoho let hodně daleko !
orionka:Ani jsem na to nechtěla reagovat. Jak plnil svou funkci? Funkcí psa je, kousat si do protijdoucích? Já myslela, že ridgeback byl na lvy? Nebo to pletu? Do lvice teda máme já i kamarádka už mnoho let hodně daleko !
🙂 Nevím, esi jste byly protijdoucí. Možná jste byly narušitelky prostoru páníčka od rydžbeka. Tak to pes vyhodnotil. Taky měl malého kamaráda, třeba šlo o něj. A možná nemá rýdžbek standardní povahu. Ale obecně u psa bych se takové reakci úplně nedivila. Pán ho tam poslal!
Koukala jsem na videa nějakého výcviku, kde jde dospělý proti děcku se psem, pes má vyhodnotit, kdy už má zasáhnout. Ale se to učil… běžně by asi každý pes narušitele nějak postrčil, zadržel. Také o tom svědčí, že chytil, ale neprokousl.
Megy se o narušitele opře, shodí ho na zem a zašlápne. 🙂
Ten pán poslal psa, aby si čuchnul k paní. Už jsem to pochopila? Pepřák máte?
Hustý, no, já se snažím lidem uhnout, protože se většinou mého psa bojí, a tohle pošle psa k lidem.
Nová doba. 🙃
Hrozné. Budeme chodit ozbrojení. Normálně vytáhnu pepřák. To není úplně moje představa o pejskařích. Ale asi jsme do té fáze došli.
Mě nejvíc zarazilo, že ten člověk vůbec nevěděl, co drží v ruce. Vcelku se nic nestalo, čtyři malé a jedna velká modřina. Jen mě napadlo, jestli příště pes nevyužije potenciál svého stisku důkladněji. Kamarádka se psů nebojí a neřeší je. Kdyby se osoba lekla a cukla ? (Možná ho naštvalo, že se ho nebojí a naznačil - ty se mě máš slušně bát 🙂)
A pak - já kdyby mě tohle udělal některý z mých psů, tak bych se styděla až……a ten člověk byl v klidu a šel dál.
Prostě tomu nerozumím. Buď mám psa, který protijdoucí slušně mine, nebo si ho stáhnu k sobě a nepustím ho k nim čuchat. Byla to cesta široká jak silnička.
Ono někdy bývá dobrý, vzít situaci víc do vlastích rukou.
Já vždycky z dálky halasně zdravím, jak strýc Pepin z Postřižin, a říkám lidem, co mají dělat, člověk už pozná, který jsou troubovitý..
Jako, jděte nalevo, my půjdeme napravo, vemte si ho nakrátko, zavolejte si ho…a nashledanoooou, mějte se hezky. A oni pak někdy ti stejný lidi, když se znova potkáme, už vědí, jak se mají zachovat. Někdy..
Souhlasím, že pes za nic nemůže, ale normální reakce by byla ho okřiknout a korigovat, že to chlap neudělal, svědčí o tom, že je nebezpečbej ( ten chlap).
Doufám, že ho aspoň Orionka a kámoška pořádně seřvaly.
Tyhle typy znám , oni jsou prostě agresivní a prostřednictvím psa se prosazujou. Něco jako, uhněte, teď jdu já.
Jednou jsem takhle získala velký zadostiučinění, už jsem to psala na fauně, ale musím ještě jednou, protože na to ráda vzpomínám 🤣.
Šli jsme po lesní cestě, kousek přede mnou můj stařičkej ovčák a proti nám chlap s rotvíkem, známá firma, rád svým psem ostatní terorizoval. Tak ho prosím, ať si psa chytne a on mi odpověděl něco sprostýho jako že ne, ať chodím venčit jinam .
Tak já znova, že bych mu opravdu doporučovala, ať si ho přivolá nebo to dopadne špatně.
Bylo to v takový zatáčce a pak se zpoza ní vynořil můj kavkazák Bengoš, kterej šel za náma . Měl dobrejch osmdesát kilo a velký odhodlání bránit všechny, kteří jsou “jeho”. Bengoš v těhle situacích vydával takový temný hluboký zvuky, vypadalo to, jako když řve medvěd. Rotvík nebyl blbej, vzal hned zpátečku.
Ale co bylo zvláštní, ten chlapík mě pak vždycky až uctivě zdravil, i když jsem šla bez psů.
Moc hezky příběh!
“Ono někdy bývá dobrý, vzít situaci víc do vlastích rukou.”
Jo, to dělám furt. Už mi tady říkají krotitel psů. Vypadá to takhle:
řeknu cizímu psovi - sedni! On sedne a lidi čumí. Nebo písknu a pes přijde. Na jejich elektriku nepřijde. Konec světa. Mesiáš přišel. Nebo tak něco. Připadám si jako debull a už ani nechcu chodit ven.
“oni jsou prostě agresivní a prostřednictvím psa se prosazujou”
Tak! Když něco provede jejich pes, tak já říkám Megy hodně hlasitě - to je ale zlej pán, co, pojď, jdeme pryč.
Za chvíli mě někdo zmlátí. 😀 Ale mám radost, jak čumí, že neudrží svého psa, i když má určitě permanentku do nejdražšího fitka, a já jdu s bojovým hovadem jak na přehlídku. 🙂 No tak teda jdu ven, bude legrace. 🙂
Tak snad si někde v kurníku mezi tím nestaví letadlo 😂