Xerxova: gratuluji k plánovanému štěníkovi do rodinné smečky. Jen tedy musím podotknout, že jsem znala jediného psa vybraného plemene - a sice byl krásný, ale nevyzpytatelný vztekloun a se psy to snadné s ním nebylo. Prý je to plemeno hodně nevyrovnané v povaze - inu máločetné, relativně nově vyšlechtěné atraktivní plemeno. Takže ať mladí kouknou nejen na rodiče, ale i na příbuzné kolem…
Já za svůj život před lety potkala na živo jednoho jediného eurasiera….jako majitelé byli hódně překvapení, že jsem poznala plémě.
Tak na mě působil jako k cizím rezervovaný pejsek, což mě, která měla v té době afgána, nikterak nepřekvapovalo. Ale fakt je, že rozhovor byl jen povrchní…jakože “Dobrý de…dobrý den…zeptám se, to je eurasier…jo je, to jste teda první, která poznala plemeno…no je první, kterého jsem potkala a je krásnej…nashledanou…”
Jinak mladý jsou v pořadníku, ale zároveň, protože se pro něj rozhodli až defakto teď, tak samozřejmě hledají všechny informace o tomto plemeni.
Určitě vyřídím….já se na tohle plémě ještě taky nestihla “juknout”. Takže nemůžu říct tak ani onak, nerada bych, aby si pořídili pejska, který sice na “papíře” vypadá jako vyhovující kandidát, ale ve skutečnosti problém. Obzvlášť, když jsou zvyklí na bezproblémového ausíka, který nemá problém se psy, kde to jde, tak chodí na volno…
V tomhle teda dost spoléhám na dceru, protože její přítel je něco jako můj manžel…vybírá psa stylem líbí/nelíbí. Když si pořizoval ausíka, tak dceři říkal, že po něm touží už dlouho a jací to jsou úžasní psi, takže dcera nabyla dojmu, že její přítel ví, cože si to pořizuje za psa a defakto jen pomáhala s výběrem chovky…no a nakonec z něho vypadlo, že defakto neměl ani tucha, že se mu prstě líbil. Takže dcera už je poučená a hlavně rozumná a kouká spíš na to, aby k nim pes pásnul. Jako času dost…dřív jak na jaře se krýt nebude.
Blbý je, že to je opravdu málopočetné plemeno a tak o to těžší je sbírat info od lidí, kteří s těmito medvídky skutečně žijí.