Nakonec měl brigádník tento víkend také čas a tak jsem si to konečně řádně naplánovala a makali jsme jak barevní oba dva, využili jsme čas na maximum.
Nejprve jsme tedy upravili kupu zeminy, kterou tam mám u koní už od loňska, a chtěla jsem z ní udělat překážku. Je to vyvýšený čtverec zeminy, ze dvou stran s pozvolným nájezdem (klasická gausovka) a ze zbylých dvou stran ohraničený dřevem, aby byly kolmé (z jedné strany kulatiny, z druhé železniční pražce, tu kulatinovou jsem totiž dělala už před rokem). K tomu jsem přemístila květináčový smrček, který jsem si tam do té kypré země na zimu uplacírovala, takže jsem na něj vykopala jamku u brambořiště. Krásně jsme to v sobotu upravili do tvaru, tu hromadu hlíny (asi půl tatrovky) a po těch zpevněných stranách jsem nastrkala drny a trvalky, co se na ní za ten rok usyslily, že to pěkně po těch stranách proroste. Mezi tyhle drny jsem včera dosázela modřence, co jsem dostala na podzim od macechy a na plochu jsme s máti vysely semínka “květnatá louka” - v noci na dnešek potom vydatně zapršelo, takže doufám, že jsme učinily vše pro zdárné uchycení všeho.
Pak jsme opravili všechny stojany na překážky a kavalety (kavalety pro představu vypadají takto: X------X, tj. dva křížky z hranolů a mezi nimi připevněné bidlo), které byly po loňské sezoně společensky znavené. Nakoupila jsem k tomu v týdnu v předstihu ocelové úhelníky, které se potom vrutovaly na kavalety, aby se vše zpevnilo. V neděli jsem postavila koňovi skokovou řadu a pustila ho do toho navolno a hned samozřejmě zase dvě kavalety padly za vlast, takže tam budu muset zase vyměnit tyč na nich… ale mám spoustu krásných nových březových tyčí od elektrikářů, když vysekávali pod dráty, tak nemám nouzi 🙂 Aspoň tam budou teď čerstvé tyče, které chvíli vydrží.
Mám (měla jsem) složený na kupě materiál na další překážkové stojany už mnoho let u poslední palety (z kupy palet navezených z práce) na zemi. A protože čas ještě nevelel k ústupu domů, tak jsme nastartili motorovku a brigádník mi pořezal část toho materiálu na potřebnou délku, abychom z toho mohli stlouci stojany. Tak mám dalších 12 stojanů, tj. 6 skoků k dispozici. Tedy až na ně našroubuji lišty, do kterých se dávají držáky na bidla (aby se dala měnit výška bidla). Vypotřebovali jsme všechny dlouhé hřebíky, takže budu muset koupit nové 🙂 Úhelníky jsme ještě všechny nesdělali, ale počítám, že těch posledních 10 vezme také rychle za své, mám v plánu ještě postlouci několik dalších kavalet. Tu poslední paletu, co tam u toho materiálu na zemi zavazela, jsme společnými silami (on svojí silou a já přicmrndávala) odvlekli na stranu, takže je zase více volného prostoru, což mě potěšilo, pomaličku to tam zútulňuji. Ještě bych se mohla dokopat dodělat ten svůj přístřešek na techniku, který už mám rozdělaný tři roky… ehm…
No a jak už měl tu motorovku v ruce, tak jsem ho hned nahnala zakrátit kuláče a zarážecí kolíky u té hliněné hromady, a pak jsme rozřízli ještě strom, který padnul před minulým víkendem nad ohradu, a hrozil, že nám ji poničí. Z té půle, co čouhala do ohrady, bude krásný přírodní skok 🙂 Až ho dovleču na místo…
Akorát teda jsme nenarovnali někde na louce plachtu, která zbyla z prvního zkrmeného stohu sena, což mě mrzí, protože to bylo teplo a dobře by se rovnala a v neděli večer jsme ji mohly s máti složit a uklidit suchou (v neděli bylo teplo a ještě sluníčko), takhle holt leží zmuchlaná v rohu ohrady a prší na ni… taky ty palety zpod sena se mohly uklidit… v nejhorším to počká na další víkend, prý bude mít zase čas 🙂
No a v neděli krom jmenovaného sázení modřenců a setí květné louky na hliněné kupě, jsem oběhla s další bednou modřenců všechna místa s jarničkami, kde mám už modřence, ale i sněženky (ty už čouhají ze země), také narcisy (někde též už čouhají) a bledule a krokusy. Až to pokvete, budu házet fotky 🙂 A květnatou loukou jsme osely nejen hliněnou kupu, ale také všechna odhalená místa ve výběhu, takže u jabloní (kde jsou i ty jarničky), místo pod tou uklizenou paletou, místo, co rozhrabal kůň, když se šel válet, místo, kde loni byla velká paleta, která se používala na soutěže… Takže se těším, že tam budou pěkné barevné kvítka.
Takže takhle jsem byla pilná, mám hroznou radost, protože poprvé jsem fakt brigádníka využila na max, a fakt se udělalo strašně moc práce.